Създаден по действителен случай
Филм на Джулиан Гилби
7-ми декември 1995 г.
Ало, приятел, пак съм аз. Звънни ми, когато можеш.
Взех да се притеснявам. Обади се възможно най-бързо.
Чао, приятел.
Настъпваше краят на една ера.
Но преди убийствата, изтезанията, побоищата и екстазито...
Преди тях беше футболът.
Именно от футбола дойде цялата злоба и омраза.
На онези трибуни...
Моята история започна от там.
НЕПОДОЗИРАН ВЪЗХОД
Само на 16, вече бях побойник, издигащ се в йерархията.
Бяхме за Уест Хям, а футболът, боят и чукането бяха всичко за нас.
В квартала ни всеки ядеше пердах. Видим ли те другаде, пак ще те бием,
защото уважението е всичко за нас. Навсякъде беше така.
Не че се опитвахме да променим света.
Просто търсехме още екшън.
Дами и господа, Бил Гарднър.
Един от тарторите на агитката, вдъхновение за всички ни.
Ето ти хубав и топъл чай, Бил.
Ето те и теб, Гарднър! Цяла година те чакам, мръснико!
Донеси ми още една чаша. Вземи и месен пай.
Въпреки насилието наоколо, винаги намирах време за дамите.
Отидох при едно пиленце и просто й казах:
"Ето те и теб, мила. Къде си била досега?"
Така се запознах с Карън... Прелестната Карън.
Венчахме се два дни след края на процеса ми в Тотнъм.
Бях там за противообществени прояви,
а на ергенското си парти се сбих, така че изглеждах за чудо и приказ.
Вече бях женен мъж, но любовницата ми беше футболът,
така че му отделях всеки уикенд.
Първият кръг за купата бе срещу Фулъм.
Да не повярваш, но се сбихме и куките дойдоха като по часовник.
Познайте какво последва: истинска улична война.
На следващия ден пресата пишеше, как само ИРА са по-опасни от нас.
Но какво ни пукаше? Просто си правехме кеф.
Карлтън, толкова е красива.
Естествено, метнала се е на мен.
Чу ли? Приличаш на баща си.
Ще те пречукам!
Започнахме да се наричаме МГК, Междуградска компания.
Понеже пътувахме с редовните линии, а не с организираните за фенове.
Обличахме се прилично, така че куките не ни забелязваха.
На път за мача с шибаните Манчестър автобусът закъса.
Шофьорът се опита да обясни, но Пол не го интересуваше.
Стигнахме за второто полувреме при шибаното 0:4 за противника.
Говори на английски, гадино. - Връщайте се откъдето сте дошли!
Нахални келеши! Да хванем копелетата!
Върнете се, отрепки! Ще ви пречукам!
Прецакаха ни, мамка му!
Хванахме се на най-стария номер.
Пали!
Давайте!
Хайде!
МГК! МГК!
Всичко наред ли е, скъпа?
Изглеждаш ужасно, Карлтън.
"Червена армия"? Пълни смешници са.
Шибани манчестърци.
Прекара си добре, нали? - Да, пречукахме ги. Класика.
Бях пълен идиот. Момичето наистина ме обичаше,
а за последно бях казах "Обичам те" на Еди след пет бири в Кънинг Таун.
Появи се шанс за работа и я приех. Нощен клуб търсеше охрана.
Имаха проблеми с местните и им трябваше някой по-здрав,
който да успокоява страстите.
Стремя се да създам приятна обстановка.
За начало, запомни, че мацките не бива да чакат на опашката.
Всеки започва да харчи, ако види хубава мацка.
Слушаш ли ме, Карлтън? - Да.
Устройват ли те 40 паунда на вечер?
Някои опитваха да мамят, но всеки си получаваше заслуженото.
Ако си дошъл за питие и гаджета, нямаш проблем.
Но ако си тук по друг повод, ще срещнеш юмрука ми отблизо.
Върнеш ли се с дружките си, ще използвам метална тръба.
Ако хвана някой да перверзничи, не се колебая да му надупча задника.
Когато идват да се правят на мъже, трябва здраво да ги накажеш,
за да не пробват отново. Може да звучи жестоко,
но в моя свят милостта е слабост.
Трябва да поговорим. Двама от охраната не стават.
Губя над 200 паунда седмично, а само ти се справяш.
Какво имаш предвид? - Охраната става твоя грижа.
Махни тези двамата и доведи твои хора.
Ще взимаш повече, но и отговорността ще е по-голяма. Е?
Прецаках колегите и доведох приятели от агитката.
Те можеха да се оправят, а и им трябваха пари.
Така можехме да съчетаем полезното с приятното.
Заповядай, миличък. - Благодаря, скъпа.
Но трябва да тръгвам. - А как ти се струва
да отидем в колата ти и да си поиграя с оная ти работа?
Какво можех да сторя? Тя предложи, а не исках да я обидя.
Какво става тук?
Къде отиваш? - Къде беше досега?
Бях на работа.
Обадих се, тръгнал си преди 2 часа.
Колата прави проблеми. - Пак ли?
Да. - Карлтън, да беше измислил нещо.
Какво намекваш?
На теб говоря.
Да беше измислил оправдание.
Не си ли струвам?
Дори не си правиш труда да се криеш от мен.
Какво да крия?
За начало аромата на парфюма й или използваните презервативи,
които намирам в колата преди да закарам Карли на ясла.
Отвратително е, Карлтън. - Защо изобщо започна?
Защо започваш преди още да съм влязъл вкъщи?
Приключихме, Карлтън. - Моля?
Искам развод.
Не можеш да го направиш.
Знаеш ли?
Или ми помогни с куфарите, или иди при някоя от кучките си.
Така приключи всичко между нас.
Гостувахме на Арсенал.
Седнах отпред и се озовах в компанията на пълни нещастници.
Женчовците бяха прекалили снощи
и не бяха готови за това, което ги очакваше.
Това са шибаните фенове на Милуол! Ставайте всички!
Ставайте! Трябва да смачкаме копелетата!
Елате ми, шибани чекиджии!
Хайде! Мърдай!
Животът те задължава да продължиш напред.
Научаваш каквото можеш и продължаваш.
Обикалях стадионите повече от десет години.
Дойде времето да се оттегля достойно.
Без това полицията затегна примката.
Засилиха контрола, а ситуацията стана смешна.
Имаше повече ченгета, отколкото фенове.
Вече не те пляскаха по ръката, а раздаваха дългогодишни присъди.
Беше идеалният момент да се оттегля.
Чух добри думи за теб, Карлтън.
Това заведение беше същинска дупка преди.
Така е. - А виж го сега.
Нещата се промениха в положителна насока.
Защо не разчистиш и моето заведение? - Какъв е проблемът?
Стана бърлога на безделници, но се надявам да го промениш.
Искам пак да е като през 80-те: костюми, куфарчета, хубави жени.
Ще ти дам картбланш, синко.
Проблемът беше, че от агитката нямаше достатъчно надеждни хора.
Трябваше ми свежа кръв и знаех къде да я намеря.
Във фитнеса на Талбът нямаше случайни хора.
Там тренираха най-здравите копелета в Източен Лондон.
Основавам охранителна фирма и търся хора.
Работи се пет дни в седмицата. - Ще се пробвам.
Искате ли още?
Искам си парите до другата седмица.
Направи ме да изглеждам като идиот пред шефа!
Всеки път прецакваш работата! Пълен неудачник си!
Ти си нещастник! Ще извикам хора и ще те пречукаме!
Мъртъв си! Извикай колкото искаш!
Имам работа за теб.
Как сте, момичета? - Върви по дяволите.
Казвали са ми, че човек е добър колкото добри са околните му.
За да работиш при мен, трябваше да си наистина печен.
Пуснете ме, нещастници!
Какво правите?
Скоро разбрах, че мога да печеля не само с охрана на барове.
Мускулите бяха от полза при охрана на транспорт и наркосделки.
Плащаха ни, за да се уверим, че всичко ще свърши добре.
Никой не се свенеше да отделя 10% за охрана.
Стана изгодно да работиш при мен, но наглеждането остана на заден план.
Хората започнаха да ме търсят за по-различни услуги.
Да започнем оттук.
Мамка му!
Добра работа.
Феноменът рейв музика остана в историята
като значим колкото зараждането на рокендрола, пънка, метъла.
Всичко започна с хауса в края на 80-те.
Младежите правеха масови партита във фабрики, складове
и всевъзможни хамбари. Ако си фермер,
на сутринта ще си помислиш, че совалка е минала през полето ти.
Ние за какво сме тук? Сякаш сме на мач на Милуол и Тотнъм.
Няма ли да сритаме някого? - Заради екстазито е.
Когато го вземат, стават любвеобилни.
Чу ли се с Джон и Тери? Как е отвън? - Всички влизат без проблеми.
Все едно да си издам разрешително за печатане на пари.
Ако ще продаваш, поне го прави тайно.
За любовта няма тайни.
Както и за мен. Или изчезвай, или аз ще те изхвърля.
Ясно ли е? - И на теб ти трябва хапче.
Много си напрегнат. Имаш едно за моя сметка.
Шегуваш ли се? Не взимам наркотици. - Това не е наркотик, приятел.
Това е любов. Не казвай, че не правиш любов.
Знам я аз шибаната ти любов. Добре тогава. Ще пробвам едно.
Да не съм те видял да продаваш тук повече.
Защо пък не?
Всичко наред ли е, Карл? - Взех едно от онези хапчета.
Или трябваше да взема, или да шамаросам хлапето,
но днес съм в добро настроение и го пуснах.
И как е? - Пълен боклук, няма ефект.
Нищо не усещам.
Още не усещам нищо.
Така ли?
Да, пълен боклук.
С теб се знаем отдавна, Еди. - Така е, приятел.
Честно казано, ти си ми като брат. - Така си е, приятел.
По дяволите, Еди! Обичам те!
Не издържам тук, приятел. Слизам да потанцувам.
Беше невероятно.
Веднъж пробвал, се приближих до Бог истински.
Преди това с 15 момчета бяхме успели да спрем
триста души да се избият. Но тук всички чувстваха любовта.
Дрогата разбиваше социалните бариери. Мир чрез екстази...
Дори старата Тачър не бе мечтала за нещо подобно.
Екстазито щеше да промени света. Исках да се чувствам така завинаги.
Всички го искахме.
Чаша от най-доброто шампанско, приятел.
Това конте се изживява като Роджър Мур.
Май се мисли за много специален.
Какъв му е проблемът на тоя?
Този ли? Прилича на Хъни Монстър.
Познат си ми. - Така ли?
Да, ти си Карлтън Лийч. - А ти кой си?
Тони Тъкър съм. Виждал съм те като дете.
Често ритахте с брата на мой приятел.
Не си спомням, но съм те виждал скоро.
Ходиш във фитнеса, нали?
Откога тренираш при Талбът? - От няколко години.
Имаш ли програма? - Не, просто обичам да вдигам.
Тренирай целенасочено. Ако ще ставаш здрав,
трябва да знаеш това-онова. Виж например мен.
Сега не съм във форма, но се поддържам.
Взимам добри добавки и ги продавам. Както законни, така е нелегални.
Да не си рекламен агент? - Стига, не ти бръщолевя глупости.
Просто споделям какво правя аз. Чувал съм за теб и за бизнеса ти.
Замесен съм в същата игра.
Никога не е излишно да се подсигуриш.
Така е, виждам.
Ела с нас. - Защо не?
Ще ти харесат много. Надарени са и знаят как да го използват.
Започваш с креатин, повишаващ протеина, и тренираш здраво.
Но виждаш момчетата във фитнеса и се чудиш каква е тяхната тайна.
Анаболни стероиди.
Подпомагат натрупването на протеин, превръщащ се в мускулна маса.
Това значи, че можеш да тренираш повече.
Започнах да си инжектирам анавар, сравнително лек стероид.
Нищо не е вечно и спокойните клубове не правят изключение.
Печалбите нарастваха, а така се зароди война между дилърите.
Кой би си правил труда да внася дрога,
вместо да обере нещастника, който вече я е купил.
Ето го! - Да го направим!
Карай!
Дилърите трудно попадаха в затвора, но друг ги залавяше - наемниците.
Извършвахме изтезания успоредно с охраната.
Защо пък не?
Това е много удобно. Ползвал ли си?
Трион за кости.
Ще отида да си направя чай, а ти помисли какво си сторил.
Взимаш стероиди шест седмици, почиваш още толкова.
Тренираш здраво и вдигаш тежести. Резултатът е чиста мускулатура.
Казвали са ми, че когато нарязваш някого,
трябва да го нараниш двойно от стойността на откраднатото от него.
Моля те.
Имам деца.
Имам жена.
Не бих се притеснявал за тях.
Все пак ти си завързаният.
Тя ще го преживее. Още след седмица ще е в чуждо легло.
Повярвай, познавам жените.
Моля ви, помогнете ми.
Това се случва на крадците
По-скоро това се случва на крадците с късмет.
Всичко наред ли е?
Не забравяш ли нещо?
Какво?
Специалната вечеря за годишнината ни довечера?
Много съм уморен, скъпа. Денят беше тежък.
Ще хапна набързо и ще лягам.
Би ли станала, защото съм гладен? Хайде.
За Бога, довечера е годишнината ни. - Какво казах току-що?
Донеси ми вечерята.
Какво е това? - Кое?
Това.
Обгорено на тиган пилешко с картофи. Сготвих го като от рецептата.
Мерси, че ми каза, защото нямаше да позная.
Махай го оттук.
Просто го махни. Даже не искам да го погледна.
Чуй ме, мързелива кранто!
Значи искаш да ме удариш, а?
Ще ме удряш ли? - Мразя те, копеле!
Давай! - Изчезни оттук!
Видя ли какво направи? - Защо ми го причиняваш?
Защо? За кого се мислиш? - Млъквай!
Всяка вечер рискувам живота си, а ти дори не можеш да ми сготвиш!
Този педал пак ли думка?
Шибан дъртак! - Стига! Млъкни, нещастник такъв!
Просто млъкни!
Млъкни. - Безполезна крава! Мамка ти!
Мислиш си, че ме познаваш? - Хайде, нарани ме! Насини ме!
Така ли? Искаш ли да ти отхапя носа?
Искаш ли да го откъсна?
Това ли искаш? Не смей!
Това ти харесва, нали?
Хайде, Карлтън, изчукай ме.
Направи го, давай. Изчукай ме както преди.
Давай.
Бъди мъж поне веднъж в живота си.
Хайде, направи го.
Отвращаваш ме.
След стероидите тялото ми агонизираше за храна.
Не разсъждавах нормално. Те не само уголемяват мускулите,
те те превръщат в животно.
Спрях с анавара и се прехвърлих на по-силни неща.
Инжектирах си тестостерон, сустанон и всичко, което ми попаднеше.
Върни се, скъпи.
Започнах да нося буркани за бебешка храна навсякъде.
Тялото ми се нуждаеше от храна и аз се тъпчех от шест едновременно.
Откога дундуркаш тази фирма? - Не я дундуркам, тя върви добре.
Правиш добри пари, а дори нямаш счетоводител.
Слушаш ли ме, Карлтън? - Да.
Тъпчеш се с бебешка храна, а аз искам да ти помогна с бизнеса.
И така си ми харесва. - Ще ти помогна да се развиеш.
Добре тогава. - Глупак.
Трябва да знаеш правилата на играта.
Фирма се държи най-много половин година,
после я махаш и разкарваш директорите.
Вземаш си парите и изчезваш. - Не се справям с бумащината.
Трябваше само да попиташ.
Тони отговаряше за сигурността на най-добрите клубове в Есекс.
Аз пък охранявах в Лондон. Звучеше добре да работим заедно.
Потвърдено е, че американските части са изпратени.
Съветът на ООН прие Резолюция 660, осъждаща международните инвазии.
Ало. - Карлтън, Тери е.
Спешно трябва да се видим.
Чувал ли си за братя Баран? - Да, турски дилъри на хероин.
Еди охраняваше тяхна пратка, а ние му помагахме.
Само глупаците се занимават с хероин.
Бях инструктирал хората си да не се замесват с него.
Изплюй камъчето. Кои бяхте? - Анди Райът, Джейсън, Еди и аз.
Еди отговаряше. Предложи ни работата и каза, че плащат добре, но...
Но? - Част от хероина изчезна.
Колко?
Казват, че е на стойност 10 милиона.
Мислят, че Еди го е взел.
Заплашиха семейството ми. Казаха, че децата ми ще го отнесат.
Ти ли го взе?
Моля? - Попитах те нещо. Ти ли го взе?
Невероятно е, че ме подозираш. Разбира се, че не.
Сигурен ли си?
Кълна се в жена си и децата си, че нямам нищо общо с това.
Добре тогава. Вярвам ти.
Но ти си единственият, всички са срещу мен. Знам го.
Ако имах хероин за 10 милиона, нямаше да съм тук.
Няма да оставят нещата така, Карл.
Добре. Ще видя какво мога да направя.
Турците бяха сериозни играчи.
Отговарях за момчетата, но всичко зависеше от тях.
Приех разпит на тяхна територия.
Нямах намерение да започвам война, но реших да се подсигуря.
Барак.
Закъсняхте.
Сядайте.
Долу.
Няма смисъл да ги връзвате. - Все пак ще ги разпитваме.
Ръцете им ще за вързани.
Провери изхода.
Няма нужда от това. - Вече го обсъдихме.
Само така вината ще излезе наяве.
Серум на истината. Още едно от условията им.
Явно не вярваха на честната дума на момчетата.
Карлтън? - Млъкни, Джейсън.
Покажи уважение.
Да приключваме.
Някой от вас знае ли къде е липсващият хероин?
Не.
Нямам представа. - Кълна се в децата си...
Тери, просто отговаряй.
Не.
Еди? - Не знам нищо по въпроса.
Какви са тези въпроси? Знаем, че си ти. Кажи ни къде е!
Добре, успокой се.
Да пробваме другояче.
Някой знае ли къде е бил преди обира?
Не. - Не.
Не.
Еди? - Знаех, че е там.
Откъде е знаел къде е хероинът преди да го откраднат?
Чу го, Еди. Откъде знаеше, че е там?
Подочух отнякъде. Не бяха достатъчно предпазливи.
Кой му е казал? Искам име.
Не знам кой точно. Просто подочух. Всички говорят затова.
Не можеше да работя там и да не знам.
Знам къде живеете!
Знам, че криете семействата си! Ще ги доведа тук и преди да ги убия
ще платя на някой наркоман да ги изнасили.
Ще му дам и испанска муха, за да може да ги зарази
със СПИН пред цяла тълпа хора. - Чуй ме, не замесвай семействата!
Контролирай се, Карлтън. Знаем къде живеят и твоите момичета.
Семейството ти е важно за теб, нали? За нас те са парче месо.
Свърши ли? - Ще свърша, когато те изчукам отзад!
Тогава ще свърша. - Задушава се, по дяволите!
Отровили сте го!
Какво искаш от мен? Да гледам как приятел умира?
Това ли искаш?
Сложете го да легне.
Къде е шибаният хероин?
Кажи ми къде е хероинът?
Не ме докосвай, нещастник.
Шефът ми е доволен. Оставяме ги в твои ръце.
Сега разкарай тези отрепки от склада ми.
Определено не бяха доволни.
Момчетата трябваше да се покрият,
а Еди и семейството му да дойдат у нас, докато нещата утихнат.
Здравейте, всички. Заповядайте.
Оттук направо. Здрасти, мила. Влизайте.
Мама ще ти донесе нещо за пиене.
Не си споменавал децата. - Да, но вече са тук.
Кажи ми какво става. - Няма.
Къде да ги настаня? - Престани да мрънкаш.
Ще ми трябва оръжие.
Какво искаш? - Един човек каза да ти предам това.
Кой? - Беше в кола малко по-надолу.
В кола?
Сега изчезвай.
Тръгваме си.
Наглеждай Сузи и децата. Трябва да са в безопасност.
Добре. Утре ми звънни, за да кажеш какво е станало.
Добре. - Чисто е, тръгвай.
Изминаха три дни, а Еди още не се беше обадил.
Започвах да се безпокоя.
Джон, трябва да стоиш тук и да наглеждаш къщата.
Проверявай дали Дени е добре. - Ясно.
Ало? - Карлтън, Рики е.
Джон каза да ти звънна и че търсиш турците.
Така е. - В момента съм в "Бърлогата",
а един от тях пие ракия с приятелите си.
Задръж ги там. Ще дойда и ще размажа копелето.
На твое място бих изгонил копелетата, защото когато турците излязат,
ще ги размажа като Шварценегер. - Добре, приятел.
Кажи. - Карлтън, Джон е.
Не го прави. Открихме ги. - Кои?
Втория път не са си губили времето със серум на истината.
Измъчвали са ги по турски.
Рязали са ги, били са ги, ръгали са ги в топките.
Нещастниците забили нож право в крака на Еди.
За три дни не измъкнаха нищо от нас.
Ако знаехме нещо за хероина, нямаше как да не им кажем.
По дяволите.
Къде са другите?
Добре си, нали? - Да.
Добре, мила. Трябва да си смела.
Махни се от мен! - Скъпи, не се страхувай.
Не ме докосвай! - Това съм аз.
Всичко свърши.
Не бе свършило. Не и за Еди.
В онзи склад турците го бяха убили.
Не го бяха довършили, но така или иначе той си отиде.
Един от хората ми беше мъртъв и турците щяха да разберат
какво е да си от другата страна на касапския нож.
Кой е? - Тони.
Може ли да поговорим?
Още ли се занимаваш с хероина? - По-добре да не знаеш.
Така ли било? Всички знаят, Карлтън.
Значи турците са измъчвали хората ти?
Така е. - Сега какво? Ще ги разстреляш?
Те поискаха война и аз ще им я дам.
Дали те искат война, или ти?
Защо не помислиш малко? Забъркваш се с турската мафия.
Напълно ли си изгубил разсъдъка си? - Не, изгубих много добър приятел
заради шибаните турци. Не мога да оставя нещата така.
Не става въпрос за теб и гордостта ти, а за семейството ти.
Повярвай ми, ще ги избият. - Не и ако аз ги избия пръв,
което ще направя, ако се махнеш от пътя ми.
Ще убиеш няколко и какво?
Те не ще спрат, докато не те унищожат.
Не и преди да убият Карън, Дени, децата ти и всеки, когото си обичал!
Млъкни, болно копеле! - Идиот!
Махни си ръцете от мен!
Успокой се! - Майната ти!
Ще захвърлиш всичко, защото идиотът не е послушал съвета ти?
Пусни ме, Тони.
Ще се успокоиш ли? - Да.
Вече звучиш спокойно. - Пусни ме, Тони.
Можех да ги спася.
Бил е мъртъв, още щом пратката е изчезнала. Преглътни гордостта си.
Знам, че е тежко и боли, но трябва да продължиш напред.
Понякога трябва да послушаш близките.
Приех съвета и се оттеглих.
Евентуална война с турците би довела само до кръвопролития.
Анди, Тери и Джейсън бяха свършени и скоро напуснаха фирмата.
Така и не открихме кой е взел хероина.
Сигурно някъде там има копеле, което се надява никога да не успеем.
4 години по-късно
1994 г.
Есекс
С кого ще излизаш? - Ще пийнем с Тони и негов приятел.
Как се казва?
Пат Тейт. Не го познаваш.
Ема ще идва ли? - Ще остане вкъщи като добро момиче.
Значи кучките ще ви чакат там? - Скъпа, аз имам очи само за теб.
Радвам, се че успя да дойдеш. - Жената ме забави малко.
Досега я оправях. - Няма нищо, Карлтън.
Дано не те е изтощила, защото тук е пълно с мацки.
Виждам.
Здравей, Тони. - Здрасти.
Карлтън, това е Джим Геренук.
Как е? - Викаме му Джими Джи.
Партито е страхотно, Тони. - Харесва ли ти?
Чао. - Приятно ми беше.
Уелски боклук. - Да.
Всичко по реда си. Сега пробвай от това.
Представям ви Карлтън. Той ми е като брат.
Карл, това е Пат.
Здрасти, как сте? - Приятно ми е.
Правим си малка сбирка. В затвора бяхме заедно с Дарън и Мики.
Карлтън. - Как е?
Здрасти, приятел.
Всеки беше чувал за Пат Тейт.
Превърна се в легенда на Есекс след един свой обяд в Базилдън.
Дай солта.
Сега ми потъркай топките.
Така ли? - Малко по-бавно. Не бързай.
Какво беше това? - Сметката, сър.
Виждам, че е шибаната сметка, но не съм я поискал.
Реших, че щом не сте поръчал от 20 мин, няма да желаете друго.
Кой си ти, че да решаваш нещо за мен? Махни я оттук.
Какво гледаш, кривонос дъртако?
Какво са добавили към сметката? - Дай да видя.
Какво е това? - Такса за обслужването.
Много смешно, синко. Такива има само в истински ресторанти.
Плаща се, след като сте седнали.
Значи ако ям прав, плащам по-малко?
Политика на заведението. - Слушай, нископлатен боклук.
През последните 20 минути тя ми бараше топките.
Всеки път, щом влизах в ритъм, някой идиот идваше и ме разсейваше.
Ако свърша, бих платил за обслужване, но ти продължаваш да ме прекъсваш.
Сър, или се успокойте, или напуснете.
Взимай си палтото.
Браво на теб. - Млъквай, по дяволите!
Ти се разкарай. Колко пари има тук?
Моля? - Колко пари има?
Пат, не го прави. - Колко пари има, глупако?
Господи! - Млъквай и отивай в колата!
Веднага!
Предупреждавам ви. Ако се оплачете, ще последвате съдбата на този идиот.
Бихте ли спрели с това и излезли от колата, сър?
По дяволите.
Здрасти.
Щеше да получи 10 години за кражба на 900 кинта.
Излиза по по-малко от 100 за година. Но знаете ли?
Пат имаше свои планове.
Тръгвай!
Полицията опита да блокира пътя, но Пат бе много бърз.
Стигнал чак до Испания преди да го арестуват при Гибралтар.
Мамка му, ти си същински Том Круз!
Имаш ли лист и химикал? Искам автограф.
Приятелката ми много ще се зарадва.
Крейг, запознай се с приятеля ми Карлтън.
Вече се видяхме.
Имаш ли да ми казваш нещо? - Не, съжалявам.
Тони, не знаех, че ти е приятел. - Нека ти кажа нещо.
По-добре не се напивай, ако не държиш на алкохол.
Може да пострадаш.
Сега сгази лука, синко.
Веднага ставай, безполезно и нещастно копеле!
По дяволите.
Ако пак говориш така на Карлтън Лийч,
ще те върна там, където те намерих. Сега изчезвай, боклук!
Лошото при Крейг беше, че не е имал добър старт в живота.
Майка му се чукала с момче на име Джон,
но не разбрала кога да спре и мъжът й усетил.
Ще ме разберете, ако кажа, че момчето не приело новината добре.
Направих го, за да докажа колко те обичам.
Обичам те, скъпа. Направих го за двама ни.
Крейг Ролф
Бедното копеле не е имало късмет, прецакали са го още с раждането.
Тони му платил ипотеката и Крейг станал мулето му,
поемайки рисковете. Ако трябва да се пренесе трева
или няколко стотин хапчета, Тони звъни на него.
Какво гледате, нещастници?
Тони доведе Пат във фирмата и му повери няколко заведения.
Даде му и официална работа за пред пробационните.
Тони, трябва да изгониш тези копелета от клубовете си.
Плащат ти само хилядарка седмично, а изкарват тринайсет пъти повече.
Такава е уговорката. - Прецакай ги.
Трябва да привлечеш дилърите им, за да купуват на едро от теб.
Имам нужните връзки. Можеш да купуваш хапчета
на много ниска цена и да ги продаваш на дилърите.
Ще разбием конкурентите и ще спечелим цяло състояние.
Ролф, нещастно копеле!
Къде е? - Няма го тук, Тъкър.
Или ми кажи, или ще те потроша. - Кълна се, че не е тук.
Защо не влезеш в историята като първата честна кучка?
Лъжлива мръсница!
Шибан нещастник!
Ела тук, женчо!
Какво правиш, Тони? Можеше да ме убиеш!
Жалко, че не успях, безполезен боклук!
Звъня ти цял ден, а ти не вдигаш!
Бях на легло! - Наложи се аз да правя доставките!
Можеше да ме ограбят. - Съжалявам, Тони.
Съжалявал. Ти си загуба на време, Крейг!
Уволнен си от фирмата!
Плащай си сам ипотеката, некадърник!
Фирмата беше всичко за Крейг.
Без нея той нямаше нито насока, нито цел.
Беше готов на всичко, за да се върне обратно.
Заповядай. Искаш ли малко трева? - Нямаш ли нещо по-силно?
Мислех, че вече не взимаш.
Имам си проблеми, но иначе съм чист.
Сигурен ли си? Доста е добро, хубавецо.
Не го наричай така. - Защо не? Хубав е.
Защо тогава не го изчукаш?
Защо ме замесвате в отношенията си?
Цял ден е такава. Не й обръщай внимание и ще престане.
Очарователна е в тази поза.
Стига вече, имаме работа за вършене.
Двайсетте килограма са тук. Къде са парите?
Нямам пари. Защо да плащам на нищожество като теб?
Кого наричаш нищожество?
Нека тогава да е бивша наркоманска отрепка.
Нещастник! Толкова е лесно!
По дяволите, ела тук.
Няма да стигнеш далеч с 50-те милиграма торазин в бирата ти.
Знам, че обичаш наркотиците, Крис.
Имаш късмет, защото тази вечер...
Ще получиш последната си доза.
Не се разстройвай, приятел.
Този път е безплатно.
Явно си зле финансово, щом дължиш два бона на Тони.
За какво говориш?
Реши, че ще го изпързаляш,
но аз ще събера парите му.
Какво му даде? - Кетамин.
Скъпа, донеси ми бира.
Добре. Крис иска ли?
Не, той взе достатъчно тази вечер.
Защо спираме? - За да оставим Крис, скъпа.
Но той не живее тук, нали?
Излизай, дебело копеле.
Няма да повярваш. Собственоръчно е убил Крис.
Прав си, че е безполезен паралич, но безспорно е предан.
Той се превръща в пречка. Убил е хлапето заради два бона.
Ненужно е, Тони. - Всичко е наред, Карл.
Вече му казах, че го връщам във фирмата.
Покрай обичайната работа с Тони припечелвахме и от друго.
Джими Джи предложи сделка с пътнически чекове,
но след четири отложени срещи, Тони се разгневи.
Нямам време за губене. Копелето ме разкарва девет пъти,
а и се е изпуснал пред Ема, че чуках онази мацка.
Сега ми опява цяла седмица. С Крейг ще го накажем.
Ще дойдеш ли? - Ако ще го шамаросваш, направи го.
Защо сме ти аз и Крейг? - Защото ще унищожа този педал.
Престани.
Трябва да се успокоиш. - Няма ли да дойдеш?
Няма да дойда.
Побързай, Джими. - Какво става, Джим?
Как сте, момчета? - А ти как си, приятел?
Назад, Тони! Ще те убия, кълна се! - Ще те пречукам!
Успокой се или ще те ударя!
Пуснете ме!
Обичам те, Тони. Не ме наранявай. - Не го слушай!
Помисли колко неприятности е причинил!
Причинил си доста, нещастно копеле!
Какво си мислеше, Джими?
Крейг, вземи телевизора, видеото и уредбата и ги занеси в колата.
Достатъчна ли е глобата, Джими?
Пуснете ме! - Изгори го, Тони.
Недей, моля те! - Изгори копелето, Тони.
Не, Тони!
Мамка му, Тони! Моля те!
По дяволите!
Мамка ти!
Стига, Тони. - Стига ли? Едва сега започваме.
Вървете по дяволите!
Нещастник!
Копеле!
Крейг, защо го пусна да избяга? - Държах плеъра.
Шибан женчо! Носиш го цели две минути, идиот!
Влизай в колата.
Да? - Бащата на Джими ли сте?
Да, защо питате? - Той вътре ли е?
Не, защо ви интересува? - Защото го търсим, уелско копеле!
Кажи му да ни намери, защото иначе ще вляза вътре
и ще отрежа пръстчетата на дъщеря ти.
Ясно ли е? - Да.
Разбра ли, по дяволите? - Да.
Недей, Джими! Моля те!
Шибан нещастник!
Добре ли е бебето?
Шибаният Джими! - Пат!
Върни се, проклет да си!
Ще те убия, мръсен боклук!
Мъртъв си! - Върни се, Пат!
Джими! Къде си?
Джими. - Джими!
Джими вече го няма. Мъртъв е.
Мамка му!
Кой се смее сега?
Добре дошли в шибания ми квартал!
Добър вечер.
Намирате се в болница. Какво ви става?
Ще смръкнеш ли една линия? - Шегувате ли се с мен?
Точно това правим, приятел.
Забавляваме се със Сейди.
Сенди. - Все тая.
Плащам й триста дневно, а тя обича да печели сама парите си.
Духа много добре. - Справям се.
Не си за изхвърляне. - Няма ли да пробваш?
Не, благодаря.
Нали помниш Дарън? - Да, видяхме се на купона.
Заедно с Мики. С него бяхме заедно в затвора.
И ще се върнете там, ако полицията ви сгащи тук. Вижте се.
По цялото легло има кокаин, Тони. - От болницата няма да ни издадат.
Не е за вярване, че Джими ви докара дотук.
Така е, но копелето ще свърши в ковчег, когато го открия.
Крейг, посещението приключи. Изчезвайте.
Стига, така добре се забавляваме. - Изчезвай.
До по-късно, Пат. Ще предам поздрави на Мики.
Хайде, скъпа.
Дарън, не забравяй да говориш с Мики за онова.
Разбира се, няма.
Виж, Карлтън. Трябва да доведеш Джими тук.
Нека дойде да се разберем, а аз ще се погрижа за останалото.
Което значи? - Че ще го оправя с това.
Ще се отърва от оръжието и тялото. - Страхотна идея.
Просто ще го застреляш в болницата?
Осъзнай се, Пат. Имаш условна присъда.
Все тая. Копелето ни направи да изглеждаме като глупаци.
Добре тогава. Дано не се наложи да ви посетя в Челмсфордския затвор.
Ало? - Карлтън, Джими е.
Казаха, че ще изнасилят сестра ми и заплашиха баща ми.
Разбиха къщата ми.
Обаждат се десет пъти дневно, заплашвайки ме по секретаря.
Не плачи, синко. Това няма да помогне.
Невероятно е как се обърнаха срещу мен.
Застрелях Пат, защото знаех, че друг начин няма.
Сега никога няма да спрат.
Никога.
Докато не ме видят мъртъв.
Ще говоря с Тони по въпроса. - Вече е прекалено късно.
Има само един начин да защитя семейството си.
Искам да умра. - Успокой топката.
Карлтън, и ти си суров като тях, но поне винаги си справедлив.
Тони няма кодекс от правила, по които можеш да живееш.
Трябва...
Трябва да ме убиеш.
Какво? - Страх ме е да го направя сам.
Моля те.
Защити семейството ми.
И ме застреляй.
Не можеш да молиш нито мен, нито никого другиго за това.
Не знам какво друго да сторя.
Не знам.
За начало махни пистолета.
Напусни Есекс и се покрий за известно време.
Не се забърквай в проблеми, а аз ще видя какво мога да направя.
Но не стана точно така.
Докато Пат бил в операционната, сестрата открила оръжието му.
Върнаха го в пандиза за нарушение на условната.
После хванаха Джими с оръжие без да има разрешително.
Не беше застрелял Пат с него, но бе достатъчно да го прати на топло.
Поне там щеше да е в безопасност.
Как си, Карлтън?
Не ми казвай, че вече си на кафяво.
Това е нубаин. - На мен ми прилича на хероин.
Но не е. - И аз съм сигурен, че не е, Карлтън.
Ти ли? Не ме разсмивай.
Трябва да поговорим.
Какво правят тези двамата тук? Не мога да ги гледам.
Изтрай ги заради мен, Карл.
Просто това копеле ме дразни.
Караш я през просото, откакто Пат влезе в затвора.
Кога за последно си бил чист?
Така мога да работя 22 часа дневно.
Да, но докога? Ще хвърлиш топа, ако продължаваш така.
Какво стана с тази кухня? Майсторът не трябваше ли да е готов?
Трябваше. - Значи си наел некадърник.
Ела да видиш нещо.
Трябваше да го науча да не се занася с мен, Карлтън.
Определено не си наред.
31-ви октомври, 1995 г. Хелоуин
Давай!
Измина година, откакто Пат се бе върнал в затвора.
През това време Тони и Крейг станаха влиятелни в нарко средите.
Пат искаше да навакса.
Как си, синко? Изглежда не си на кеф.
Някой да не е оправил майка ти? Само кажи кой.
Искаш ли да се включиш в една далавера?
Ще паднат добри пари. Кажи му, Пат.
Мики Стийл очаква холандска пратка по триста долара на килограм.
Не е евтино, знам. Но няма никакъв шанс да ги хванат.
Откъде си сигурен? - Преносителят им не е случаен.
Пратката ще мине по специален канал. Правили са го многократно.
На Мики му трябват 80 бона, за да задейства нещата.
Той влезе с 15, а аз - с 40 хиляди. - Ти нямаш толкова, Пат.
Ще ги имам до няколко дни. - Откъде?
Повтарям ти, че имам връзки. Времето в пандиза не отиде напразно.
Напротив. - Да, само крещях да ме пуснат.
Не знам, ще видим. - Стига, какво ти става?
Дори онази танцуваща маймуна влезе с шест хиляди.
Тони, разясни му подробностите. Ще си пробвам късмета с блондинката.
Какво мислиш за нея? - Мръсница.
Долна мръсница. С малко късмет довечера ще опитам вкуса й.
Какво мислиш, приятел? - Нямам парите, не съм спестявал.
Според Пат е гарантирано, че парите ще се удвоят.
Представите ни за гаранция се различават.
Искам само да ти помогна, приятел. - Знам и го оценявам.
Но не искам да затъна в дългове. - Карлтън, ти си брат и те обичам.
Хубаво е да знам, че си зад мен. - Винаги ще бъда. Знаеш го.
Направи ми услуга и внимавай с него.
Пусни ме! - Махай се! Изчезвай!
Пат не беше на себе си. Дори Тони осъзна, че се е побъркал.
Под влиянието на дрогата той прогони единствения си близък, Кейт Картър.
Тя отиде при Мики Стийл. Той бе до нея, докато Пат го нямаше.
Но стоката бе некачествена и сделката пропадна.
Не ставаше за подпалка, камо ли за пушене.
Чуй ме, Мик. На тези глупости не би се хванало и хлапе.
Вътре съм с 40 бона.
Ще оправя нещата. - Дано. Или аз ще те оправя, боклук!
Господи, Пат. - Господ ли?
Точно това ще крещиш, нещастно копеле,
когато усетиш острието ми. Шибан боклук!
Пат определено е смахнат, но в случая имаше защо.
Беше взел 40 000 от братята Ексел, най-опасните престъпници в Есекс.
Трябваше да им върне 50 хиляди до две седмици.
И преди е пренасял наркотици, но сега изгубил стоката.
Кълна се в живота си, че никога не бих ви изиграл.
Мики Стийл ни причини това. - Приятели сте. Защо го е направил?
Ще ви го доведа и, ако искате, ще му светя маслото.
Дадоха му месец да върне парите.
Скоро Дарън Никълс и Мики Стийл отидоха в Амстердам и върнаха парите.
Пат и момчетата си върнаха вложеното, но не спечелиха и пени.
Загубиха си времето, а Пат още дължеше 10 хиляди на братята.
Изглежда чудесно. - Оръжието е добро.
Ще помогнеш ли на момиче в беда, Мики?
Остани, колкото е нужно. Не се притеснявай.
Пат ти се е заканил пред всички.
Разправя, че си провалил сделката и си го прецакал.
Той е наркоман и анаболен изрод.
Не се ли притесняваш? Станал е неконтролируем.
Зарича се да те убие. - Този идиот знае само да плямпа.
Не знам, Мики.
Той изпълнява заплахите си.
Виж мен например.
Нямам къде да се прибера, а майка ми гледа детето ми.
Докъде стигнах, Мики?
Вярваш ли ми, Кейт? - Разбира се.
Тогава ме чуй.
От старата школа съм. Преминал съм през доста неща.
Винаги ще има боклуци като Пат Тейт.
Но знаеш ли? - Какво?
Плямпалата не оцеляват дълго, Кейт.
Той ще си получи заслуженото.
4-ти декември, 1995 г.
Ще искам пица с диаметър 30 см.
Защо не може с четири топинги? Нали сте пицария?
Дай ми телефона.
Какъв ти е проблемът? Защо не сложите четири топинги?
Защото ги няма в менюто, сър.
Меню ли? Говорим за сирене, боклук.
Доставете каквото тя иска или ще дойда и ще те разпоря.
Сър, линията се препоръчва на хора, навършили 12 години.
Така че се успокойте и извикайте мама и тате на телефона.
С радост ще ви доставим пица. - С кого говоря?
Казвам се Роджър Спунър, управител. - Родж, направи си услуга.
Това е последен шанс да се разберем мирно.
Доставете пицата или на сутринта вашите ще са в моргата,
за да разпознават тялото ти. Разбра ли, нещастник?
Къде е Роджър Спунър?
Къде е? - Как мога да ви помогна?
Ще ми затваряш телефона? Така ли, нещастно копеле?
Щом съм поръчал четири топинги, трябва да ми ги доставиш!
Да! - Добре тогава.
Имате ли проблем с това, което току-що направих?
Има ли проблем, дебелак?
Пат продължаваше войната с хранителната индустрия.
Момчето даде на полицията подробни показания,
но после разбра кой е Пат и внезапно получи амнезия.
Пат, Тони и Крейг бяха извън контрол. Правеха каквото си искат.
Обираха, когото си пожелаят, и премахваха всеки по пътя си.
7-ми декември, 1995 г.
През това време взимам зеленчуците. Ще обеля и нарежа морковите...
Сигурно е приятелят ти.
Не търсят мен.
Ало? - Карлтън?
Какво има, Следж? - Гледал ли си телевизия днес?
Не, жената е заела телевизора. - Пусни си новините. Говоря сериозно.
Мисля, че нещо се е случило с Тони и момчетата.
Телата на трима мъже са открити в Рейндж Роувър,
близо до ферма в Ретъндън, Есекс. Тримата са жертва
на брутална гангстерска саморазправа. Засега властите мълчат,
но е ясно, че са били разстреляни във вечерните часове.
Последва конфликт между премиера и лидера на опозицията...
Здрасти, Пол. Карл е. - Здрасти.
Гледа ли новините? - Не, защо?
Би ли отишъл до Ема? Цяла сутрин опитвам да се свържа, но уви.
Какво става? - Не знам, приятел.
Направи ми услуга и иди до тях. После звънни.
Тръгвам. - Добре, приятел. Чао.
Побиват ме тръпки от това.
Здрасти, пак съм аз. Звънни ми, когато можеш,
защото почнах да се притеснявам. Звънни, щом получиш съобщението.
Чао, приятел.
Добре ли си? - Не, не успявам да се свържа.
Нещо се е случило.
Скъпи, плашиш ме.
Отново за убийството в Ретъндън. Властите обявиха,
че ще проведат пресконференция, на която ще съобщят кои са убитите.
Карлтън? - Слушам те.
Ема е добре. Тони не се е прибирал, но тя е спокойна.
Задръж така. - Пол?
По дяволите, обаждат се от полицията. Ема!
Пол, какво става? - Ема!
Ще затварям, защото не знам какво става долу.
Уж всичко е наред, но това не е на добре.
Сега тръгвам, Ще се чуем по-късно, приятел.
Полицията обяви имената на тримата, убити в Ретъндън
в нощта на 6-ти декември. Това са 38-годишният Антъни Тъкър,
37-годишният Патрик Тейт и Крейг Ролф на 26 години.
Известно е, че са имали връзки в подземния свят.
Когато съобщиха на бащата на Тони за смъртта,
той получи сърдечен удар пред тях.
След сълзите дойде ред на въпроса: кой уби Тони, Пат и Крейг?
Добър вечер, момчета. - Не сме превишили скоростта,
колата не е крадена, а данъкът е платен.
Имам интересна информация за вас и искам да ви задам няколко въпроса.
В момента бързаме за семейна вечеря. - Няма да се бавим много,
но този главен път не е подходящ. Карайте след нас.
Не сме длъжни да го правим. - Не, но ще взема съдебна заповед,
ще претърся домовете ви и ще вгорча вечерта ви.
Ще приключим до 15 минути.
Г-н полицай... - Млъкни и карай, глупако.
Извинявам се, момчета. Благодаря за съдействието.
Стига с глупостите. За какво искахте да говорим?
Повярвайте, ще ви хареса. - Защо ни доведохте до тук?
Трафикът е опасен. - Да не взимаш наркотици?
Какво ще ни предложиш?
Според нас полицията имаше най-неоспорим мотив.
Говореше се, че ни наблюдават,
но как тогава са ги застреляли под носа на куките?
Може да е било и отмъщение за смъртните случаи от екстази.
Или просто са се отървали от трима от най-опасните нарко дилъри.
В следващите дни всички бяха параноични.
Всеки познат на тримата беше заподозрян.
В подземния свят настъпи мълчание, а стотици бяха разпитани.
Имаше още една правдоподобна теория, в която веднага изскочиха две имена.
По дяволите! - Да ти виждам ръцете!
Какво става? - Братята искат да поговорите, Пат.
Карайте след колата. - Няма...
Все тая ми е дали ще караш ти, или аз. Ясно ли ти е?
Няма да ти хареса какво ще последва.
Превърнахте се в голям проблем. - Чухме за изпълненията ти, Пат.
Изхвърлихме се в гащите. - Но се сетихме, че си ни длъжник.
Ще ви върна парите скоро.
Имате проблем с Пат, не замесвайте и мен.
Млъквай, Тъкър, всички сте замесени.
Избихте всеки срещнат оттук до Хаунслоу.
Всичко приключва сега. Убийте го. - Моля ви, недейте.
Приеми го като мъж, синко. Всичко ще свърши много бързо.
Вървете на майната си, боклуци! - Твой ред е, Тъкър.
Но това бяха параноични теории, разпространявани наляво-надясно.
Вестниците започнаха да публикуват мнения на дребни мошеници.
Очевидно всички в Есекс бяха експерти по темата.
Какво пък е това?
13-ти май, 1996 г.
След половин година Дарън Никълс бе хванат с 10 килограма трева.
Преди да разберем какво става
той разкри на ченгетата всичко за тройното убийство.
Декември, 1995 г.
Мики Стийл прецака всичко. Отне ми години да изградя връзки,
а заради него изглеждаме като пълни глупаци.
Казах на всички какъв боклук е. - Сега млъкни.
Той идва право към масата ни.
Тони, Пат, как я карате?
Какво толкова важно имаш да ни казваш?
Задава се нещо голямо. В сравнение с него
парите от последната сделка изглеждат като джобни.
Дано имаш предвид джобни пари, а не да джобиш нашите кинти.
Как сте? - Седни, затвори си устата и слушай.
Холандска фирма ме нае за работа. Ще пренасям стока със самолета си.
Какво количество? - Над 30 кг чист колумбийски хероин.
Ще се приземя близо до Ретъндън. - Трийсет кила?
Каква е стойността му? - Зависи от качеството.
Все тая. Вече ми платиха петдесет бона.
Дрогата е готова и е в Холандия.
Ще я транспортирам, когато времето се подобри.
Какъв е планът? - Ще работите по специалността си:
ще ограбите копелетата. Ще ви кажа къде точно ще се приземя.
На борда с мен ще има още двама. Действате твърдо,
завирате оръжия в лицата ни и взимате стоката.
Просто е. Какво мислите? - Ако стоката е чиста,
ще приберем около 100 милиона. - Точно така.
Колко ще искаш ти? - Делим на три.
Една трета? Шегуваш ли се? - Сделката е честна.
Трябва да изглежда правдоподобно, за да не те заподозрат, Мики.
Трябва да ти потрошим няколко зъба. - Ще ги прежаля за 10 кг.
Дойде големият час, Карл. Става въпрос за числа с много нули.
Говориш сякаш вече си ги взел. - Мики ни увери, че ще стане.
Вече са му платили. - Но не и на теб.
Довери ми се, ще се получи. - Бъди внимателен.
Пат си отваря голямата уста из целия Есекс.
Може да загазиш покрай него. - Спокойно, приятел.
Притесняваш се прекалено. Всичко ще е наред.
Ще ти споделя нещо. Около мен има много хора,
но всички искат да докопат нещо. Ти си различен.
Ти просто искаш да си ми приятел. Само на теб вярвам напълно.
Аз също. - Искам да направя нещо за теб.
Ще ти дам 30 хиляди. - Глупости, не ми дължиш нищо.
И ти би го направил, ако спечелиш от операция като тази.
Така е. - Ще ти дам парите по две причини.
Първо, ти си разорен. - Каква е втората?
Никога не си ме молил за нещо.
През другата година ще успокоим топката.
Когато осъществим удара, може да се оттегля.
Всъщност идеята не е никак лоша.
Време е да тръгвам.
Обещах на Дени семейна вечеря.
Звучи добре, приятел. - Да.
Ще хапнем заедно за разнообразие.
Благодаря ти. - Няма защо, приятел.
Добре тогава. - Обичам те, доскоро.
Сряда, 6-ти декември, 1995 г.
Ало? - Дарън, зает ли си довечера?
Защо? - С Джак се нуждаем от услуга.
Тони, обажда се Пат. Току-що говорих с Мики.
Остава ли за днес? - Не, прекалено заснежено е,
но сигурно ще стане другиден. - Не издържам.
Тони, Мики иска да ни покаже точно къде ще приземи самолета.
Така че с Ролф се пригответе за среща малко по-късно.
Студеничко е. - Трябваше да си вземеш палтото.
Не знаех, че планът е да висим в колата, докато умрем от студ.
Планът е да изчакаме Пат
и да отидем до мястото, където Мики ще се приземи.
Би ли ми изяснил пак защо? - Мики те иска там,
за да бъде всичко наред. Пат е станал непредсказуем,
ако не си забелязал.
Мислих доста по въпроса.
Защо не задигнем цялата стока, убивайки Мики и останалите?
Мислех, че сте приятели. - Бяхме преди да ме прецака.
Вече не дължа нищо на копелето.
Само чрез него могат да ни свържат с обира. Съгласен съм с теб.
Да тръгваме.
Карай по този път около километър. После чакай да ти се обадя.
Къде ти е телефонът? - В джоба.
Няма да го чуеш, ако звънне. Сложи го на таблото.
Нали няма нужда да питам дали е включен?
Разбира се. За какъв ме вземаш? - Сигурен ли си?
Мислех, че е включен. - Нямам думи, Дарън.
Не знам защо Мики те е извикал. Ти си безполезен нещастник.
Смотан дебелак. - Моля?
Какво каза? - Нищо.
И не си пускай радиото. Много е важно да чуеш телефона.
Не може ли да пусна касета? - Каква е разликата между двете?
Каква е прогнозата за времето? - Щяло да се подобри,
така че ще се справим до няколко дни.
48 часа. - Точно така.
След 48 часа животът ни ще се промени!
Крейг, трябва да отбиеш вляво.
Мик, трябва да ти призная, че те обичам.
Кълна се, обичам те.
Подочух друго, Патрик. - Забрави всички глупости.
Сега ще направим големия си удар и ще изиграем всички.
Оттук наляво, нали, Мик? - Точно така, Крейг.
Ало?
Здравей, мила.
Разбира се, че ми липсваш.
Наистина си невероятна. Не те заслужавам.
Ще ми звъннеш ли по-късно, защото имам среща?
Моля?
Не, с Тони и момчетата сме.
Да. Разбира се.
Обичам те. Така по-добре ли е?
Ще се чуем по-късно. Чао.
Отпред има порта, Мик. Да ида ли да я отворя?
Няма проблем. Аз ще се оправя.
Млъквай, Пат! - Недейте, моля ви!
Мики! Моля те, недей!
Моля те, приятели сме.
Работихме твърдо много, за да позволим да прецакаш всичко.
Вземи го всичкия.
Кое? Трийсетте килограма колумбийски хероин?
Наивен нещастник.
Глупав, алчен и лековерен идиот.
Приключих, Джак.
Да? - Ела да ни вземеш.
Не се забавихте много.
Пат квичеше като прасе. - Да изчезваме.
Къде е Мик? - Идва.
Изключи шибаната лампа.
Да тръгваме, Дарън.
Това бяха показанията на Дарън Никълс за случилото се.
Но тези, които знаят истината, не са сред нас.
Убийството се е случило по високите етажи на йерархията.
Било е с цел преразпределение на нарко пазара.
Тате!
Не го слушай, миличка.
В моя бизнес рядко доживяваме старини.
Но параноята ме спасява. Не оставям нищо на случайността.
Във всяка стая държа оръжие. Влезеш ли, ще те окъпя в кръв.
Ако някой ден и моят час настъпи, нека ти кажа нещо:
Ако смяташ, че ще стоя, молейки за живота си,
значи си пълен глупак.
На 6-ти декември 1995 г. Антъни Тъкър, Патрик Тейт и Крейг Ролф
са убити в Рейндж Роувър край Ретъндън, Есекс.
На 20-ти януари 1998 г. Майкъл Стийл и Джак Хоумс са признати за виновни
и излежават тройни доживотни присъди.
Вината им се базира на показанията на Дарън Никълс,
осъден за кражба и самопризнал се за лъжец.
Майкъл Стийл и Джак Хоумс и до днес пледират за невинност.
Дарън Никълс е под закрила на програмата за защита на свидетели
и местонахождението му е неизвестно.
След дългосрочното си разпускане МГК бе възстановена през 2001 г.
Карлтън Лийч също взе участие.
Карлтън Лийч живее в Есекс със семейството си и до днес.
http://subs.sab.bz/
Превод: KoPaB Редакция: Kiddo
Translator's Heaven® 2009